Solymár Nagyközség Önkormányzatának illetékességi területén lévő építmények után az építményadóval kapcsolatos adókötelezettséget a helyi adókról szóló többszörösen módosított 1990. évi C. törvény (a továbbiakban: Htv.) felhatalmazása alapján alkotott Solymár Nagyközség Önkormányzat Képviselő testületének az építményadóról szóló többszörösen módosított 25/2003. (XII.13.) számú rendelete (a továbbiakban: Ör.) állapítja meg.
Adóköteles az Önkormányzat illetékességi területén lévő építmények közül a lakás és a nem lakás céljára szolgáló épület, épületrész (a továbbiakban együtt: építmény). 
Az adózás rendjéről szóló 2017. évi CL. törvény (a továbbiakban: Art.) 18. §-a szerint „az adózó az önkormányzati adóhatóság hatáskörébe tartozó adó esetén az adókötelezettség keletkezését, annak bekövetkezésétől számított tizenöt napon belül – az erre a célra rendszeresített nyomtatványon – jelenti be az önkormányzati adóhatóságnak”.
Az Art. 2. mellékletének II/A/4. pontja szerint „az adózónak az építményadóról, a telekadóról és a magánszemély kommunális adójáról az adókötelezettség keletkezését, illetve változását követő tizenöt napon belül kell adatbejelentését teljesítenie. Nem kell újabb adatbejelentést benyújtani mindaddig, ameddig az adóalany körülményeiben, az adó tárgyában nem következik be adókötelezettséget érintő változás.”
Az Art. 44. §-a szerint „az adózónak az adókötelezettségét érintő olyan változást – a megváltozott természetes személyazonosító adatok, lakcím kivételével –, amelyről a cégbíróság, az egyéni vállalkozói tevékenységgel kapcsolatos ügyekben eljáró hatóság, a kincstár, bíróság által nyilvántartandó jogi személy esetében a bíróság jogszabály alapján az adóhatóságot nem köteles értesíteni, annak bekövetkezésétől számított tizenöt napon belül az előírt nyomtatványon közvetlenül az állami adó- és vámhatóságnak, illetve az önkormányzati adóhatóságnak kell bejelentenie”.
A helyi adókról szóló 1990. évi C. törvény (Htv.) 12. §-a, illetve 18. §-a alapján a - többek között nevesített - tárgyi adónemek alanya az a személy, aki/amely az ingatlan-nyilvántartási állapot szerint az év első napján az épület/telek vagyoni értékű jog jogosítottja (pl. kezelői, haszonélvezeti vagy földhasználati jogosult), ennek hiányában tulajdonosa (a tulajdonos alatt a vagyoni értékű jog jogosítottja is értendő). A tulajdonos fogalmát a Htv 52. §-ának 7. pontja határozza meg, eszerint az ingatlan tulajdonosa az a személy vagy szervezet, aki/amely az ingatlan-nyilvántartásban tulajdonosként szerepel. Amennyiben az ingatlan tulajdonjogának átruházására irányuló (adásvételi/ajándékozási) szerződést a földhivatalhoz benyújtották - melynek tényét a földhivatal széljegyezte -, a szerző felet kell tulajdonosnak tekinteni, egyéb módon (pl. öröklés, árverés, ráépítés, hozzáépítés útján) történő tulajdonszerzés esetére a Ptk. szabályai az irányadóak. A tulajdonosfogalom negyedik mondata egyéb módon történő tulajdonszerzés esetére a Ptk. vonatkozó szabályai az irányadók a tulajdonjog-átruházás körébe nem tartozó egyéb tulajdonátszállás eseteire tartalmaz szabályozást. Ezen körbe nyilván csak az olyan Ptk. szerinti tulajdonszerzés (öröklés, elbirtoklás) tartozhat, amely a szakhatóság közjegyző, jegyző eljárása után induló ingatlanügyi hatósági eljárás eredményeként a szerzés időpontjára (ex tunc hatállyal) az ingatlan-nyilvántartásba bejegyzésre kerül. A törvényi definíció első, valamint második, harmadik és negyedik mondata között a normaszöveg nyelvtani és logikai értelmezése alapján a közös pont az ingatlannyilvántartásban történő feltüntetettség.
Ha a szerződő felek az ingatlan tulajdonjogának átruházásra irányuló szerződést tulajdonjog-fenntartással kötik meg, akkor ilyen esetben a vevő tulajdonszerzésének ingatlan-nyilvántartáson történő átvezetéséhez külön eladói hozzájáruló nyilatkozat is szükséges. (Például tulajdonjog-fenntartással kötött a szerződés, ha a vevő a vételárat részletekben teljesíti, s az eladó hozzájáruló nyilatkozatát az utolsó vételárrész megfizetése után adja ki.)
Tulajdonjog-fenntartással kötött adásvételi szerződés ingatlanügyi hatósághoz való benyújtásakor az eljáró hatóság az adásvételi szerződés alapján egyfelől széljegyet, másfelől a tulajdonjog-fenntartás tényét feljegyzi az ingatlan tulajdoni lapjára. Az eladói hozzájáruló nyilatkozat benyújtása alapján a közigazgatási eljárást folytató ingatlanügyi hatóság törli a tulajdonjog-fenntartás tényét és ezzel egyidejűleg a vevő tulajdonszerzését az adásvételi szerződés ingatlan-nyilvántartási bejegyzésére való benyújtásának napjára visszaható hatállyal jegyzi be az ingatlan-nyilvántartásba. A fentiekre tekintettel a tulajdonszerző személy építményadó alanyisága és -kötelezettsége az adásvételi szerződés ingatlanügyi hatósághoz való benyújtását követő év január 1-jével keletkezik, míg a régi tulajdonos adóalanyisága és adókötelezettsége az adásvételi szerződés és bejegyzési kérelem benyújtása évének utolsó napjáig tart. Természetesen az adóalanyiság keletkezése, illetve megszűnése kapcsán mind az eladónak, mind a vevőnek adóbevallást kell benyújtania az illetékes önkormányzati adóhatósághoz.
A Htv. 12. § (2) bekezdésében szabályozott megállapodás az anyagi jogszabály szerinti adóalanyok csak és kizárólag eljárásjogi pozíciójának átvételét eredményezi, ami azt jelenti, hogy egyrészt a felruházás eredményeként az adott ügyben eljárásjogi pozícióval kizárólag a felruházott adózó bír az adó tárgyát képező ingatlannal kapcsolatosan, másrészt ugyanakkor az adóalanyiságokkal kapcsolatos jogok gyakorlására és kötelezettségek teljesítésére felruházott adózó a felruházó adóalany adófizetési kötelezettségét nem a saját, hanem a felruházó jogi helyzetére vonatkozó anyagi jogszabályi
rendelkezések szerint teljesíti [tehát még a Htv. 12. § (2) bekezdése szerinti megállapodásban felruházott adózó sem terjesztheti ki az őt törvényi előírás vagy önkormányzati adórendelet alapján megillető adómentességet az ezen adómentességre nem jogosult felruházó adóalanyra arra hivatkozással, hogy felruházotti pozíciójában ő teljesíti a felruházó adófizetési kötelezettségét, mivel a felruházó adófizetési kötelezettségének felruházottként pusztán a felruházó helyett, de a felruházóra irányadó szabályok alapján tesz eleget].

Solymár Nagyközség Önkormányzatának 25/2003.(XII. 13.). számú rendelet 4.§-a az alábbi mentességet biztosítja:
Lakás, üdűlő, garázs építmények esetében mentesül az építményadó megfizetése alól az a magánszemély, aki adóév január 1-jén bejelentett lakóhellyel rendelkezik Solymár Nagyközség Önkormányzat illetékességi területén.
A mentesség és kedvezmény akkor vehető igénybe, ha az adóalanya hitelt érdemlően igazolja, hogy:
a) érvényes szennyvízcsatorna rákötéssel rendelkezik, feltéve, hogy az ingatlan fekvése szerint van kiépített csatornahálózat.
b) Amennyiben az ingatlan fekvése szerint nincs kiépített csatornahálózat, az ingatlan címére kiállított számlával (vagy annak másolatával) kell igazolni a szennyvíz elszállítását
Az adó mértéke az önkormányzat illetékességi területén Solymár Nagyközség Önkormányzat Képviselő testületének 17/2019. (XI.28.) számú rendelete alapján 2020. január 1-jétol: 
a) Lakás, céljára szolgáló építmények esetében egységesen 1.500 Ft/m2/év, 
b) Nem belterületi, ingatlan nyilvántartásban gazdasági épületként feltüntetett és nem rendeltetés szerűen használt építmény után 1.500 Ft/m2/év, 
c) Az ingatlan nyilvántartásban üdülésre, pihenésre szolgáló építmények esetében
egységesen 1.100 Ft/m2/év. d) Minden, az a, b, c pontban nem nevesített építmény esetén 22.000 m2-ig 1.500 Ft/m2/év, míg 22.001 m2-tol 1.000 Ft/m2/év
Épületnek minősül (Htv. 52. § 5. pont): az épített környezet alakításáról és védelméről szóló törvény szerinti olyan építmény vagy annak azon része, amely a környező külső tértől szerkezeti elemekkel részben vagy egészben mesterségesen kialakított, elválasztott teret alkot és ezzel az állandó vagy időszakos tartózkodás, illetve használat feltételeit biztosítja, ideértve az olyan önálló létesítményt is, amely részben vagy teljes belmagasságával a környező csatlakozó terepszint alatt van.

Épületrésznek minősül (Htv. 52. § 6. pont): az épület önálló rendeltetésű, a szabadból vagy az épület közös közlekedőjéből nyíló önálló bejárattal ellátott helyisége vagy helyiség-csoportja, amely a Htv. 8., a 20., a 45., és 47. pontokban foglaltak szerint azzal felel meg lakásnak, üdülőnek, kereskedelmi egységnek, egyéb nem lakás céljára szolgáló épületnek, hogy az ingatlan-nyilvántartásban önálló ingatlanként nem szerepel.